Vil ikke støtte oppropet mot Ytringsfrihetskommisjonen
NFFOs styreleder Aage Borchgrevink mener kunstnere må ha selvtillit nok til å ta en åpen debatt med Sløseriombudsmannen.
![](/dynamic_images/c74b2adadc0fc7869caa90baf7a7d0403656b920/1050x700/3482-20210704194254035920.jpeg)
De siste dagene har det vært heftig debatt omkring Ytringsfrihetskommisjonens virksomhet, i forbindelse med at Are Søberg – bedre kjent som Facebook-profilen Sløseriombudsmannen – ble invitert til kommisjonens innspillsmøte for kunstnere. Søbergs oppdrag er i følge hans egne ord å “granske hvordan byråkrater og politikere sløser bort dine skattepenger.”
Begard Reza har valgt å gå av som kommisjonsmedlem som følge av invitasjonen, og skriver i VG om hvorfor det ble umulig for henne å fortsette i den statlig utnevnte arbeidsgruppa.
Fredag sendte 15 norske kunstnerorganisasjoner ut en støtteerklæring til Norske Dansekunstnere, der de "stiller seg spørrende til den praksis og håndtering Ytringsfrihetskommisjonen har utøvet overfor flere utsatte kunstnere».
– Ikke å ta lett på
I et intervju med Minerva forklarer styreleder Aage Borchgrevink om hvorfor Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening ikke er blant underskriverne.
– Vi synes ikke det var grunnlag for den mistilliten mot kommisjonen som vi opplevde lå i oppropet. Når det er sagt, synes jeg det var viktige ting Begard Reza tok opp i kronikken sin i VG. Flere av problemstillingene hun tar opp, viser at vi trenger en ytringsfrihetskommisjon, for offentligheten har forandret seg de siste 20 årene, sier han til Minerva.
Borchgrevink presiserer at NFFO selv har medlemmer med minoritetsbakgrunn som er skeive og kvinner, som har levd med dødstrusler.
– Dette er ikke noe vi tar lett på. Jeg synes en del av ytringsfrihetsdebatten ikke tar inn over seg hvordan dette kan begrense folks liv og ytringsfrihet.
– Må ha selvtillit
Men svaret er ikke å boikotte Søberg, mener Borchgrevink.
– Sløseriombudsmannen er et interessant «case», for selv om han sier han driver med revisjon av offentlige utgifter, minner praksisen hans ikke så rent lite om mobbing. Også dette minner om hvordan offentligheten har endret seg de siste 20 årene, for det trykket folk kan få når en så stor Facebook-side peker på deg, er heftig. Man skal ikke være naiv i møte med Søberg. Men svaret kan fremdeles ikke være å kansellere ham, svarer Borchgrevink i Minerva.
Han viser til at Søberg kritiseres at skattebetalernes penger brukes til kultur, og at det er en diskusjon alle kunstnere må ta hele tiden.
– Vi må ha troen på at vi kan begrunne hvorfor vi skal ha støtte, og ha selvtillit nok til å gjøre det. Konsekvensene av det han driver med, kan være ille for enkeltpersoner, men som organisasjon kan vi ikke straffe en ytringsfrihetskommisjon som vil gå i dialog med ham. Det synes jeg blir helt feil og kan muligens slå tilbake på dem som hetses ved at frontene blir enda steilere, sier Aage Borchgrevink.