Bokhandelens sakprosapris til Shazia Majid
Hun var nominert til Bragepris og Kritikerprisen, uten å vinne. Men nå er det stang inn for Shazia Majid. I dag mottar hun Bokhandelens pris for beste sakprosabok i 2019, for Ut av skyggene.
![](/dynamic_images/7e2ca3036cd0c9f511e7263b3029c2b3b56a13e4/1000x667/2359-20200529215450255893.jpeg)
– Gratulerer med pris! Føles det som en slags oppreisning, etter å ha vært nominert til to priser, fått masse god omtale, men ikke blitt innkjøpt til norske bibliotek – som vi også har skrevet om i vårt medlemsblad
– Tusen takk! Jeg er veldig glad og veldig takknemlig. Det er en ære!
Alt siden boken kom ut i fjor vår kjennes som en oppreisning. Og, det er klart det er veldig gøy når det endelig er stang inn!
Prisen deles ut av Bokhandlerforeningen og NFFO. Juryen som har bestått av Espen Søbye, Ida Berntsen og Merete Morken Andersen mener at Ut av skyggene var et opplagt valg.
De skriver i sin begrunnelse:
“Når valget har falt på Shazia Majids Ut av skyggene. Den lange veien mot likestilling for innvandrerkvinner, utkommet på Aschehoug, er det fordi denne utgivelsen utmerker seg ved sin vesentlighet; boka representerer et betydelig bidrag til en del av norsk etterkrigshistorie som få andre enn de som har opplev den selv, kjenner til: Den første generasjonen av ikke-vestlige innvandrerkvinner som kom hit til landet på 1970-tallet.”
Les hele juryens begrunnelse via lenken nederst i denne saken.
– Det har vært en begivenhetsrikt år for deg, med denne utgivelsen. Hvilke inntrykk sitter best igjen i hodet?
– Kvinneansiktene! Alle kvinnene, unge, gamle, alle fargesjatteringer, som har kommet bort til meg etter bokprat og foredrag, tatt hendene mine i sine og fortalt meg med inderlighet hvordan de har kjent seg igjen. Hvordan de husker sin egen mor, eller bestemor og deres kamper. Og så husker jeg hvor stolt mamma ble da hun fikk boken i hånden for første gang.
– Da vi snakket med deg før jul i vår nettspalte Ukas NFFO-er var du i det første stadiet til en ny bok. Hva er skrivestatus nå?
– Så kom pandemien! Jeg har ikke skrevet et ord av noen bok siden. Kreativiteten ble karantenens første offer for meg. Jeg har dog skrevet flere dusin brev, som aldri er blitt sendt. Jeg skrev dem fordi jeg ikke fikk utløp for frustrasjonen. Ny bok må vente.